- Tidigare... - Du är enda bruden här.
Är det svårt att jobba med snygga män?
Det är bara stanken som är jobbig.
- Kom igen! - De har paketet.
- Jag är amerikan! Hjälp mig! - Flytta på dig!
- Det skulle vara en somalier. - Det var en amerikan.
Kam och Hendrix blev tillfångatagna. Vi tänker rädda dem.
- Är Max pappa saknad i strid? - Ja.
- Vi har hittat Kam och Hendrix. - Om de hittar hit ser de meddelandet.
Det borde finnas en dörr här.
- De är inte här. - Jag ser en fiende!
Jag måste vara på topp. Pillren hjälper mig.
Kom inte tillbaka.
- Jag kan inte känna mina tår! - Ta de här.
- Vad gör du? - De hjälper.
PUNTLAND-REGIONEN I SOMALIA
- Vart tror du att de för oss? - Jag vet inte.
Håll tyst!
- De borde ha använt mer än en vakt. - Nu!
Nu drar vi.
Nycklar.
Gick det bra? Upp med dig!
Kom igen.
- Spring! - Nej. Upp med dig!
FORT DABNEY I GEORGIA
God morgon.
- Tänker du fortfarande på uppdraget? - Ja.
Varje gång vi misslyckas blir det svårare.
Vi lyckades inte den här gången, men vi ska rädda dem.
Och du... Du var grym.
- Jaså? - Du lagade rotorn - rena ingenjören.
- Du är en hjälte. - Jag gjorde mitt bästa.
- Jag vet. Det vet alla andra också. - Jag hoppas att du har rätt.
- Jag ska göra frukost. Vill du ha? - Jag är ledsen, men jag måste jobba.
Förresten är min mamma i stan.
Hon ska anordna en gala för att samla in pengar inför valet.
Hon vill att vi kommer. Det hade varit bra att komma ut.
- Klä upp oss... låtsas vara förnäma. - Okej.
- Du får nog inte säga nåt... - ...men...?
Vad fanns i det dolda rummet på sjukhuset i Somalia?
CIA säger inget till mig heller.
Kom in.
- Ville du prata med mig, överste? - Slå dig ner.
Enligt Darzis rapport fick han smärtstillande av Madani.
- Kände du till det? - Nej, överste.
Hennes läkare berättade att hennes recept har gått ut.
- Du måste gå till botten med det här. - Ja, överste.
Om 72 timmar ska ni vara redo att flyga.
Då vill jag veta om Madani kan flyga.
- Uppfattat, överste. - Du kan gå nu.
Nu får Magnus ordet.
Agent Thea har ett annat uppdrag, så jag tar över så länge.
Våra trupper hittade viktig information under uppdraget.
Vi har bekräftat att det där är sergeant Kams handstil.
Att avkoda meddelandet har högsta prioritet.
Förhandlingarna är slut. Khalid svarar inte.
Det här är vår enda ledtråd. All icke-CIA-personal kan gå nu.
Jag vet nån som kan hjälpa till. Får jag fråga henne?
- Gör det, löjtnant. - Tack, överste.
Tror du att Theas uppdrag har med det dolda rummet att göra?
- Det är det sista jag tänker på. - Syftar du på pillren?
Darzi berättade för Haskins om pillren.
Ditt recept har visst gått ut.
- Varför tar du dem ändå? - Oroa dig inte för det.
- Du ljög för mig. Tog du pillren... - Jag kunde flyga. Det såg du.
- Jag borde har rapporterat dig. - Men du behöver mig.
Jag och översten är oroliga för dig.
Han vill att jag ska kontrollera om du kan flyga eller inte.
Ska männen avgöra mitt öde bakom stängda dörrar?
Jag är din chef. Jag måste ta ett beslut.
Du kan inte ge mig flygförbud. Vi har inte fått några svar än.
Thea är borta.
- Vi vet inte vad CIA... - Sluta!
Om jag låter dig flyga och du sabbar det -
- tar de bort oss båda från uppdraget. Då får vi inga svar.
Säg till när du har bestämt dig, då.
Det är okej, mrs Kam. Jag har inte dåliga nyheter.
- Allt jag säger är hemligstämplat. - Naturligtvis.
Jag är bara överraskad att nån pratar med mig. Det känns som julafton.
Ni känner Jimmy bäst. Han lämnade ett meddelande -
- på platsen där han och Hendrix hölls fångna.
De flyttades innan vi hann dit.
- Nu är han borta. - Vi jobbar på det.
Han skrev ett meddelande på golvet. Tre ord: Tokyo och liten pärla.
- Vet ni vad det betyder? - Inte "liten pärla", men...
...Tokyo är en personlig grej mellan Jimmy och mig.
- Vet ni varför han skrev det? - Han menar att han inte har gett upp.
Jag vet hur jobbigt det här är.
- Har ni bara tre ord, överste? - Ja. För tillfället.
Jag har litat på systemet hela tiden. Jag skrev på ett tystnadskontrakt.
Jag lyssnade på din fru när hon bad mig att vänta.
Varje morgon vaknar jag och undrar om nån ska knacka på dörren -
- med en vikt flagga och tomma ord!
- Mrs Kam... - Kommer min man hem?
Vi gör allt vi kan.
Varför ska jag lita på dig?
Eftersom vi har den bästa chansen att få hem er man.
- Vi kom undan. Mår du bra? - Jag tror att jag bröt ett revben.
Jag tar första vakten. Du kan vila. Vi gjorde det. Vi kom undan.
Inte än.
- Knackar du inte? - Du hade ändå inte hört mig.
- Vad vill du? - Bevisa en sak.
Rör inte mina grejer! Vad håller du på med?
- Gallo! Hör du! Sluta! - Var har du dem?
Visa mig dem.
För nån som inte har ett problem gömde du dem väl.
- Jag är pressad... - Det är vi alla.
Vi tar inte piller. När tänkte du sluta?
- Vad händer vid nästa drogtest? - Jag har slutat.
Jag behöver dem inte längre. Jag kan göra ett flygtest.
Vilken bana du än vill!
Vad som än krävs för att bevisa att jag har huvudet på skaft.
Kom till löparbanan klockan tio.
- Löparbanan? - Du hörde mig.
Uppfattat, kapten.
- Har du tid en stund, Magnus? - Jag älskar gott presskaffe.
Bryggningen gör mer skillnad än bönorna.
Kom, överste.
Varför stängde du ute mitt team?
Jag ville diskutera nåt som bara gällde CIA.
- Mina killar tror att ni döljer nåt. - De behöver inte veta allt.
Vi måste samarbeta för att lyckas.
Jag pratade om CIA-agent Richard.
- Har ni hittat nåt? - Nej. Det är det som är problemet.
Vi drar ner på sökandet.
Vi ger inte upp helt, men vi måste vara pragmatiska.
Han sågs sist för flera veckor sen med en farlig fånge.
Chansen att han lever minskar varje dag.
- Du måste snart tänka så du med. - Ursäkta?
Kam och Hendrix har varit borta lika länge.
Operation Perseus har inte gått bra. Politikerna är inte nöjda.
Jag lämnar inte mina män.
Du kunde ha flytt ur lastbilen utan mig, men du stannade.
Du räddade mitt liv.
- Du hade gjort likadant. - Ja.
Vi har inte alltid kommit överens, men vi är bröder.
Jag är på din sida... alltid.
- Så sa du inte för några veckor sen. - Mycket har hänt.
Nej. Vi tar oss raka vägen till gränsen.
Vi vet inte hur långt det är.
Vi kan inte knacka på dörrar. Vi är på flykt från en krigsherre.
Alla är inte skurkar. Här ute kan vi springa på nån.
Där inne har vi i alla fall en chans.
- Okej. Okej. Vi försöker väl, då. - Ja.
- God morgon, Madani. - Hoo ah.
Du ska göra ett konditionstest.
Hundra armhävningar, 100 situps och 3 km på under 12.
Det klarar kanske fem procent i förbandet.
- Du skulle ju göra vad som helst. - Jag vet vad jag sa, kapten.
Vi börjar med en uppvärmningssprint. Tre, två, ett, spring!
- Professor Benning? - Du måste vara Porter. Kom in.
- Trevligt att träffas. - Ni är yngre än jag trodde.
Smicker kommer du långt med.
Hur kan jag hjälpa dig?
- Ni är expert på Puntland-regionen. - Jag var precis där.
- Forskning? - Nej. Jag besökte hennes föräldrar.
- Min tolk - hon gick bort nyligen. - Jag beklagar.
- Det är en farlig del av världen. - Ja.
Jag är här eftersom ni är bekant med Khalid Samatar.
- Jag har intervjuat honom. - Jag har läst den.
Vi har hittat en kod som har med Khalid att göra.
- Som jag sa är det hemligstämplat. - Jag förstår.
"Liten pärla." Det kan syfta på en plats.
"Lilla pärlan" blir ungefär Dorra. Det är en stad i Djibouti.
Ja, men där kryllar det av amerikanska trupper.
Det verkar osannolikt att Khalid har en bas där.
Det är även ett smeknamn för en annan stad.
Det är slang för en stad i Etiopien. Nånstans nära en flod, tror jag.
- Men jag minns inte namnet. - Det är bättre än ingenting.
- Jag önskar att jag visste mer. - Tack för er tid.
Nittiosju... 98... 99...
- ...hundra. - Och... tiden är ute.
- Jag klarade det väl? - Jag är imponerad.
- Får jag flyga nu? - Nej. Inte så fort.
- Vad? - Du är i fysisk form, men mentalt...?
- Vad krävs för att du ska tro mig? - Passa dig. Jag är din befälhavare.
Vår relation är mer komplicerad än så. Det vet du.
Jaha...
Det här är ett straff, inte rehabilitering.
Du ville kugga mig.
Om jag hade misslyckats skulle du inte behöva ta beslutet.
- Vilken ledare du är, kapten. - Du ljög för mig.
Vi måste kunna lita på varandra. Det sa du en gång.
Jag har slutat med pillren. Jag mår bra.
Idag, ja. Imorgon, då? I övermorgon?
Nån måste hålla dig ansvarig.
Och Ian vet väl inte?
Hur ansvarig är du egentligen om du ljuger för honom?
Jag ska berätta för honom om det är det du vill.
- Det handlar inte om mig. - Det är ju ditt beslut.
- Får jag flyga? - Jag har inte bestämt mig.
- Stanna! - Snälla. Vi är inte farliga.
Vi letar bara efter en telefon.
Ni är amerikaner. Jag kan inte hjälpa er.
Det här är min son och min fru.
Jag försöker ta mig hem till dem.
Telefoner funkar inte här. Det finns inga master.
Men ni kan få mat och en plats att sova inatt.
Mrs Porter, mrs Kam är här.
Förlåt för att ni fick vänta. Jag har planerat galan.
- Slå er ner. - Tack för att jag fick träffa dig.
- Jag vet att du är upptagen. - Jag har alltid tid för Ians vänner.
Vad ville ni prata om?
- Min man Jimmy Kam. - Jag vet att han blev tillfångatagen.
Jag har grävt lite om krigsfångarna i Vietnam.
Kongressen fick hem många.
Ett team jobbar redan dygnet runt för att rädda er man, mrs Kam.
Jag vet, men om du kunde prata om det öppet...
All information om operationen måste förbli hemlig.
Publicitet kan vara hämmande.
Min son växer upp utan sin pappa. Det är hämmande.
Tryck från allmänheten har fungerat, men det orsakar problem.
Om vi berättar hur vi gör det vi gör har folk åsikter.
Då lägger vi mer tid på att förklara oss än att få nåt gjort.
Hur mycket gör du egentligen?
Jag har tyvärr inte mer tid. Tack för att ni kom.
Vi sympatiserar med er.
Alla vill få hem er man så fort som möjligt.
Tack. Det här har varit mycket upplysande.
Vad gott det är. Tack.
Göm er.
Khalids män letar efter er.
De går runt och knackar dörr.
- Vi måste dra. Klarar du det? - Jag klarar mig.
Härifrån är det tio kilometer till gränsen.
Kusten är klar. Dags att dra.
- Tack. - Kom igen.
Hej. Ska du jobba länge till?
Jag tänkte att du kunde komma hem till mig.
Jag måste jobba hela natten. Men jag ska gottgöra dig imorgon.
På din mammas gala?
Efter den, ja.
- Förlåt, men jag måste jobba. - Okej.
Jag säger det inte tillräckligt ofta, men jag är stolt över dig.
Säger mannen som jobbar hela natten.
- Jag är stolt över dig med. - Tack, älskling.
- Är allt som det ska? - Ja. Jag bara...
Lycka till.
- Hej. - Hej.
- Är allt okej med Nora? - Borde det inte vara det?
Jodå. Jag ville bara höra mig för. Jobba vidare du.
Kom in.
Jag hittade nåt bland NSA: s signalspaning.
Ett avtal mellan en somalisk krigsherre och IS.
Det är här, vid Blå Nilen.
Enligt min kontakt är lilla pärlan ett namn för en stad vid en flod.
"Vapen och två paket." Det kan vara Kam och Hendrix.
- Men varför sälja dem? - Utbytet blev inte av.
Han vet att han inte kan få sin bror.
Han kanske bara vill tjäna lite pengar.
- Det här är bra. Bra jobbat. - Tack, överste.
Får jag fråga en sak, överste? Hur är du så lugn hela tiden?
Ni andra får inte se när jag inte är det. Sånt är mitt jobb.
- God morgon. - Löjtnant Porter har hittat nåt.
Utmärkt. Kom till genomgångsrummet om fem minuter.
- Du sov väl här? - Ja, direktören.
Det finns duschar här.
Ska du till din mammas gala?
- Ska du det? - Nej.
Men Williams Francis ska det. Han är biträdande direktör för CIA.
Det vore bra för din karriär att lära känna honom.
- Det lät brådskande. Mår du bra? - Tack för att du kom.
Som journalist... Har du nånsin läckt...
- ...hemligstämplad information? - Nej.
- Jag känner några som har gjort det. - Jag känner till Snowden...
Är staten lika hård mot alla som läcker?
Inte alltid. Men det kan innebära fängelsestraff.
De du känner... Hur förblir de anonyma?
De byter mobiltelefoner, använder krypterade mejl-servrar...
- Varför undrar du? - Det har med Jimmy att göra.
Om du väljer att göra det... ring mig.
Jag ska göra vad jag kan för att hjälpa dig.
Är du redo att åka imorgon?
Borde jag ens fråga det?
Man måste alltid vara redo. Nu har jag nån att komma hem till.
Hör du.
- Det bara har gått några månader... - Jag är gravid.
Jag tog testet för några dagar sen. Doktorn bekräftade det idag.
- Jag är i sjätte veckan. - Vad tänker du?
- Jag vill behålla det. - Okej.
Om du inte vill det måste du inte vara delaktig...
Att ha ett barn med dig skulle göra mig jättelycklig.
Men armélivet är hårt. Du har inte valt det. Det gjorde jag.
När jag var liten blev min pappa erbjuden ett jobb i Tokyo.
Han tog det inte.
Han trodde inte att det skulle funka, men han ångrade det.
Han pratade om det hela sitt liv.
Jag vill inte vara rädd. Jag litar på dig och hur det här känns.
Jag valde det här livet... när jag valde dig.
- Okej. Då skaffar vi ett barn. - Okej.
Jag ska ta er vart ni än vill åka.
- Tokyo? - Definitivt till Tokyo.
- Vilka är de här människorna? - Jag vet inte.
Men CIA: s biträdande direktör är tydligen här.
Imponerande...
Vad skulle du tycka om jag en dag började jobba för CIA?
- Vill du det? - Jag vet inte.
Magnus nämnde det. Och...
...det skulle innebära mer frihet att få saker gjorda.
- Frihet är bra. - Ja. Men...
Vad fina ni är.
- Hej, mamma. - Hej, gubben.
- Therese! - Vad kul att se dig, Simone.
- Senator McLean. Vad trevligt. - Din far hade varit stolt.
Det här är min flickvän: förvaltare Nora Madani.
- Hej. - Jag har hört talas om dig.
Du var väl den första kvinnliga piloten i specialstyrkorna?
- Ja. - Det är en ära.
- Får jag låna min son? - Självklart.
Nora är vacker. Jag beundrar henne. Det är inte lätt att komma så långt.
- Hon värderar jobbet mer än dig. - Börja inte.
Ska du bli politiker behöver du en fru som förstår politik.
Nån som kan fokusera på budskapet, inte nån...
- ...som drar iväg utan förvarning. - Det är inte min dröm.
- Det är din dröm. - Det är din.
Jag ser det i din arbetsmoral och din glöd.
- Jag vill att du ska nå högt. - Det vill hon med.
- De jagar oss. Vi måste skynda oss. - Förlåt. Jag kan inte.
- Du har inte bara brutit ett revben. - Nej. Jag ville inte säga nåt.
- Okej. Jag ska hjälpa dig. - Du måste lämna mig.
- Jag sinkar dig. - Jag tänker inte lämna dig.
Var inte dum. De är nära.
Hej. Tack för att jag fick komma.
Jag tog med öl. Har jag dålig tajming?
- Inte alls. - Okej.
Jag har varit en dålig vän.
- Du har varit upptagen. - Det är en dålig ursäkt.
- Hur mår du? - Jag håller på att bli tokig.
Jag vill hellre prata om vad som helst förutom mig själv.
- Hur är det med dig? - Jag behöver råd.
Jag vet att du är bra på det.
- Det säger i alla fall Nora. - Jag kan försöka.
Jag måste ta ett beslut. Jag vet inte vad jag ska göra.
- Vad har du för valmöjligheter? - Jag kan vara försiktig...
...och göra det som räddar mig, men förstör för nån annan.
Men om jag tar en risk och allt går fel går det illa för oss båda.
- Hur väl känner du personen? - Väl... tror jag.
Blanda inte jobb och privatliv. Det sabbar allt.
När Jimmy och jag valde att ha Max verkade det galet.
Men jag höll fast vid tron...
...att han skulle vara en bra pappa och make.
Så frågan är: Tror du att den här personen lär svika dig -
- eller är det nån du kan lita på?
Jag tror att jag har mitt svar.
Som många av er vet dog min man -
- vid attacken mot World Trade Center 1993.
Efter det var jag vilse.
En änka, en ung son, en överväldigande stad.
Så jag åkte hem till Georgia. Det var mitt livs smartaste beslut.
När jag blev politiker ville jag hjälpa dem som hade hjälpt mig.
Nu vill jag inget hellre och ser fram emot en mandatperiod till.
Jag vill även hedra de som tjänstgör i militären ikväll.
De sätter sin plikt gentemot landet över allt annat.
Och gör otroliga uppoffringar.
Vi har två av dem här.
Min son: löjtnant Ian Porter och förvaltare Nora Madani.
Hoo ah.
Jag ska runda av. Tack för ert stöd. Ha det så trevligt ikväll. Tack.
- Ursäkta. Tack för det du gör. - Jag gör bara mitt jobb.
Du är en förebild för unga kvinnor.
Jag mår inte så bra. Jag tänker gå.
- Jag går med dig. Vi går. - Nej. Stanna du. Ring mig sen.
Ian? Det här är CIA: s biträdande direktör William Francis.
- Magnus har höga tankar om dig. - Tack. Förlåt, men jag måste gå.
Francis såg fram emot att träffa dig.
Jag uppskattar det. Tack. Men jag är ledsen.
- Hej, Kevin. Jag behöver fler piller. - Nora.
- Vem pratade du med? - Ingen.
Gallo undrade hur du mår. Är det nåt jag inte vet?
Om det är nåt kan du berätta det.
Jag kände mig som en hycklare där inne.
Jag tog piller efter att receptet gick ut.
- Vad? Varför har du...? - På grund av smärtan och pressen.
Nu tar jag dem för allt.
Är det det du har dolt hela tiden?
Jag tänkte att allt skulle bli bra om jag låtsades att det var det.
- Varför sa du inget? - Jag ville inte dra in dig i det.
Jag har varit så upptagen med jobbet att jag inte...
Jag borde ha märkt nåt.
- Det är inte ditt fel. - Jo, lite.
Jag vill vara över det. Jag måste komma över det...
...men jag vet inte om jag klarar det ensam.
Jag ska hjälpa dig.
- Lever du? Är du vaken? - Ja. Men inte länge till.
Jag är här. Jag tänker inte sticka.
Det har varit en ära att tjänstgöra med dig, sergeant Kam.
Äran är helt och hållet min, sergeant Hendrix.
Kan du be för mig?
- Jag kan bara böner från Koranen. - Det går bra.
Bara nåt om frid i livet efter detta och sån skit.
Hör du... jag berättade för Ian.
- Grundläggande rehabilitering. - Bra.
Det är nog för sent att be om ursäkt. Jag förstår om jag inte får flyga.
Mina damer och herrar: befälhavaren.
Vår signalspaning antyder att Kam och Hendrix är på väg till Etiopien.
De är del av en affär mellan Khalid och IS.
Vi ska genskjuta dem. Gallo flyger tillsammans med Madani.
- Ursäkta, överste. - Har du hittat nåt?
Överste... sergeant Hendrix är död.
Vi fick den här bilden idag. Vi tror att den är från Khalid.
Det är hämnd för att fångutbytet gick fel.
- Vad betyder dominobrickan? - Det är hemligstämplat.
- Jag måste veta vad som försiggår. - Jag ska komma ihåg det.
Vi har några goda nyheter.
Vi har avlyssnat meddelanden som antyder att Kam lever.
Vi tror att han fortfarande är på väg till Motta.
Du kan visa den här för teamet om du vill.
Oroa dig inte. Du är värd mer död än levande.
Khalid har stora planer för dig.
Jag trodde inte att jag skulle få flyga.
- Tack för att du litade på mig. - Vi behöver väl inte bli blödiga?
Varför litade du på mig?
Eftersom jag känner dig, Nora. Jag trodde att du skulle söka hjälp.
- Du vill inte svika Jimmy. - Jag försöker låta bli.
Men vi har långt kvar.
Jag har långt kvar för att ställa allt till rätta.
Vad sa Ian när du berättade?
De rätta sakerna.
Han älskar mig verkligen.
Han är bra för dig.
Text: Markus Berg www.sdimedia.com